Om du verkligen älskar mig, låt oss ingå ett löfte...
här, tillsammans...
just nu.
- Okej? - Okej!
Okej. Säg efter mig-
Jag kommer bli fri.
- och jag skall vara modig.
jag skall vara modig.
Bra. Och nästa är-
Jag skall leva varje dag, som om den vore den sista.
Åh, Det låter bra. Gillar du det? Ja. Säg det.
Jag skall leva varje dag, som om den vore den sista.
Fantastiskt.
Modigt.
Med elegans.
Du behöver inte dubbelpacka allting.
Du flyttar ju inte direkt till Nordpolen.
Åh. Den är inte din.
Min far gav oss den.
Denna är din.
Kommer du ihåg denna?
Åh nej.
Kan vi bara göra detta utan dramatik? Snälla.
- Vi borde ha någon typ av ceremoni. - Va?
Ja, du vet, med pojkarna.
Någonting så de inte glömmer att vi en gång var... -
Vad gör du? Richard?
Låt dem vara.
- Ser jag ut till att må bra? - Hjälp mig och packa istället.
Bokstavligt talat, om ni inte var mina barn...
skulle ni tycka att, jag såg bra ut?
Som ser ut som en kille som har fru och barn och sånt?
- Är du arg på oss? - Ja helt klart, du ser bra ut.
Okej, bra.
mellanslag, mellanslag, tankstreck.
Är det en bengalisk tiger?
Jag, jag vet inte.
Mellanslag, mellanslag, mellanslag.
Tankstreck.
Och i nattens mörker, och det blir riktigt mörkt...
När jag ropar ett namn-
- När jag ropar ett namn.
Kommer det vara ditt namn.
Vad är ditt namn? Strunt samma.
Kom igen. Säg det. Kom igen. Överallt.
Överallt. Även om-
Även om- vi är rädda.
Vi är rädda.
För det är livet. Det är livet.
och det händer. det verkligen händer...
just nu.
Okej. Låt oss nu kyssas för att göra det verkligt, Okej?
Okej.
Så, hur går ditt konstprojekt?
- Är det i museet än? - Nej. Det är inte så det fungerar.
Du vet, dom måste veta allt om ditt projekt-
Jag skulle bara marschera in och visa det för dem...
Ingen kommer leva ditt liv åt dig.
Okej. Det fungerar inte så, men okej.
Så, hur är det med Ellen?
Åh, hon är underbar.
Jag kan inte sova om nätterna, tänker bara på henne.
Jag önskar jag mötte henne 50 år tidigare.
- Jo. - Men då kanske jag hade behövt...
70 år till i livet...
för att vara redo för en kvinna som Ellen.
Denna mattan är smutsig.
Allesamman tar med en låda på vägen ut.
Aj, aj, sluta sparka mig. Aj, sluta sparka mig!
Du vet, vissa ungar har inte ens ett hem. Nu har ni två.
Tänk på det.
Jag kan inte förstå varför Pam var så arg. Jag sårade ingen annan än mig själv.
- Jag har ju inte rånat en bank precis. - Precis, eller bombat en kyrka.
Har ni dessa i storleken 8½?
- Ja det tror jag vi har. Kommer strax. - Tack.
Eller bombat en kyrka.
I vissa kulturer är det en ceremoni att bränna sig själv.
Det kallas självuppoffring.
Min farbror brukade alltid göra det. Det var ett fantastiskt trick.
Han smörjde in det och tände på...
och det slocknade när han gjorde så här.
Precis innan jag tände på, kom jag plötsligt på...
det är alkoholen som brinner men brinner inte upp.
Vätskan för tändare bara brinner.
Och då tänkte jag, "Det är okej. Det är bättre så här. "
Jag ser det bara som god service!
Nej. Nej, vi rör inte fötterna längre.
Som du säkert sett så lägger vi mycket tid på att röra skon-
snöra skon-
sen lägger vi den på golvet och ser om ni får in foten i den.
Vi kan erbjuda verktyg- ett skohorn, en nylonstrumpa-
men vi rör aldrig er fot med händerna.
Men detta kan vi göra.
Jag kan trycka på skon för att se så den passar.
- Jag kan göra så här. - Ja, gör det.
- Hur känns det i tån? - Bra.
Bra. Prova att gå en sväng i dem.
- Ville ni prova dessa? - Nej, jag kör bara honom.
- Är dom sköna? - Ja, jag tror det.
Dom gnider mot min ankel, men alla skor gör det.
Jag har låga anklar.
Du tror du förtjänar den smärtan, men det gör du inte alls.
- Jag tycker inte jag förtjänar det. - Inte medvetet kanske.
Mina anklar sitter bara lågt.
Folk tror fotsmärta är något man måste leva med hela livet.
- Men livet är faktiskt bättre än så.
Precis. Du borde köpa ett par.
Hela ditt liv kan bli bättre. Med start här och nu.
Jag kan inte fatta att jag köpte skorna.
Och dom är precis som mina gamla, förutom att dessa är rosa.
Jag behöver inte dessa, dessutom är dom inte ortopediska.
Men du verkade tro på allt han sa.
Ja. Jag trodde verkligen han kunde sin sak Han verkade väldigt professionell.
Så lättlurad är du.
- Du förstår, man träffar någon- - Christine.
Åh, Gud.
Veva ner din ruta. Vi måste säga till honom.
Nej. Om han stannar kommer påsen trilla av.
Den kommer falla av även om han saktar ner.
Det bästa för den fisken vore...
om han fortsatte köra i jämn fart... för alltid.
Jaha, så detta blir hans sista minne i livet.
Skall vi säga några sista ord?
Jag kände dig inte...
men jag vill att du skall dö med vetskapen om att du var älskad.
Jag älskar dig.
Hallå. Den var på ert tak!
Vi kör framför er!
- Kör in framför honom. - Okej.
Vi måste se till att han håller jämn fart.
Håll dom bara lugna.
Åh, Gud. Den lilla flickan kommer få bevittna detta.
Men dom vet i alla fall om det.
Vi är åtminstone tillsammans om detta.
När jag och Pam blev kära i varandra...
hatade vi att vara ifrån varandra, även om så bara för en timma.
Jodå. Jag upplevde något liknande en gång.
- Ett riktigt knull-maraton. - Vi bara sov.
Vi älskade att sova när det var dags att sova.
Inte sex.
Jag menar, vi hade sex, men...
det vi verkligen älskade var att sova som bebisar hela dagen.
Det låter perfekt.
Jag vill inte... inte leva såhär.
Jag går bara runt.
Jag vill bli överraskad, förstår du?
Jag vill att mina barn skall ha magiska krafter.
Är förbered för att stora saker skall hända. Jag kan hantera det.
Ellen.
Gissa vem som ställer upp i OS?
- Gissa vem som ställer upp i OS? - Vem?
- Jag. - Verkligen?
- Hur mår mitt livs kärlek? - Kan jag låna detta?
Självklart. Vilket av dem är det där?
Åh. Mitt barnbarn och hennes pojkvän som inte vill gifta sig med henne...
skall bli konst.
Den våningen kräver behörighet. Du behöver ett kort för det.
Jaha. Då kliver jag av på våning 2 i stället.
Skall du till kontoren?
- Faktiskt, är du Nancy Herrington? - Ja.
Okej. För jag skulle vilja visa dig min konst.
Jag tog med detta bandet, tänkte om vi kunde kolla på det.
Okej. Sänd det till denna adressen.
Åh, men det är ju här.
Kan jag inte bara ge dig det?
Det kommer att komma bort. Det är bättre om du skickar det.
Men jag är ju så nära.
Okej. Behöver jag kortet för att komma ut?
Åh, toppen, du är här. Då går vi ner.
Titta på detta.
Wow, helt otroligt.
Pratade du med Patrick om underhållet?
Jodå, vi pratades vid i morse.
Då så, detta är verkligen otroligt. Det ser så verkligt ut.
Som detta pappret. Det ser ut som riktigt hamburgerpapper.
- Åh, det pappret är äkta. - Vad?
Japp, jag kastar alltid in några äkta saker.
Det typ sprider lite ljus över gipsobjekten.
Du vet, typ förädla det lite.
Gjorde du även det på MoMA showen?
Fanns det riktiga saker även i den showen, eller-
Åh, ja. Självklart.
Denna är min. Fick du den från kökspersonalen?
Nej, Den har jag gjort.
Det här är verkligen bra för huden. Den innehåller typ alla mineraler.
- Får jag se! - Låt mig bara göra klart!
- Det matchar ju inte alls. - Det kommer det. Låt mig bara göra klart.
Min hy är mycket ljusare än din.
Okej. Vänta bara. Du skall se. Låt mig göra klart hela ansiktet först.
- Vad - Var skall du? - Jag behövde inte komma förrän 14.00.
- Åh, då ses vi vid 14.00. - Okej. Vi ses.
Kille, klockan 01:00.
Inte söt. Säg hej.
Hej.
- Det där matchar inte din ansiktsfärg alls. - Jag vet.
Det gör det inte.
Skall jag göra klart eller skall jag lämna det som det är?
Är ni typ flickvänner?
Kanske.
Ni ser ut som att ni skulle kunna vara systrar.
- Vi kanske är både och, vem vet. - Jaha, det vore rätt ballt.
Men det är inte så troligt.
- Hur gamla är ni förresten? - Arton.
Jag är 18, hon är 17.
- Jag fyller 18 nästa vecka. - Jodå, jag skulle gärna tro dig.
Verkligen, för jag behöver inte ens gå till jobbet idag.
Jag skulle verkligen vilja tro - i ett universum -
där man vaknar upp och inte behöver gå till jobbet...
där man går ut och träffar på två bedårande 18-åriga systrar...
Som också är flickvänner...
och... är även snälla människor.
Ni två verkar som riktigt snälla människor.
Vi är snälla.
Vad skulle du göra...
om du trodde vi var 18, vilket vi är?
Nja, det vågar jag inte ens nämna.
- Det kan jag inte säga förrän ni är 18. - Det är inte sant.
Hur är det med yttrandefriheten och konstitutionen?
- Vad snackar du om? - Yttrandefrihet.
Okej. Nja, jag vet inte vad ni snackar om...
men jag kan inte snacka snusk med er...
för då skulle jag vara pervers.
och förmodligen även en pedofil, så-
- Ingen har någonsin snackat snusk med oss. - Verkligen?
Låter verkligen lockande.
Nu går jag in.
Okej. Vi vinkar till dig.
- Se till att kolla. - Det skall jag.
- Åh, han runkar säkert. - Åh, herregud!
Att han gör. Var så säker.
- Hur? - Jag känner det på mig.
Ser du sprickan? Där i ligger all hans sperma.
Vi kan väl kyssas.
Okej.
- Är mina kycklingar fortfarande hungriga? - Ja.
Pip. Okej, mask-kontroll.
Gapa stort. Finns det några maskar kvar i munnen?
Du bor granne med mig.
- Nej, det gör jag inte. - Jag såg dig flytta in.
Du har en vit pappa och en storebror.
Bor hela familjen i en av de små lägenheterna?
Måste ni alla sova i samma säng?
Min mamma bor någon annanstans.
Ni borde skaffa er en bäddsoffa. På dagarna är det en soffa,
och på kvällen fäller man ut den till en skön dubbelsäng.
Vill du leka "liten fågel" och få dig en liten mask?
Bara lägg dig ner och pip.
Pip, pip, pip.
Förföljer du oss?
Ja, sluta följ efter oss, Peter Swersey!
Om du inte slutar följa efter oss, kommer jag att skrika!
Om du tar ett steg närmare mig, kommer jag sparka dig på strupen!
hallå, kom hit.
Först vill jag att ni tar av er tröjorna så jag kan se era små goa bröstvårtor.
Fråga henne om hon gillar köttfärssås.
Vad skriver du?
Jag frågade om hur hennes barm ser ut.
- Det är förmodligen en man. - Varför är det en man?
För att alla Ijuger om sånt.
Det är säkert en man som låtsas vara en tjej.
Så föreställ dig en fet kille med liten snopp.
- Vad är en barm? - Ett finare ord för bröst.
- Var är mamma? - Vad menar du?
Vad tror du hon gör just nu?
Inte vet jag. Blir påsatt av sin pojkvän förmodligen
- Jag tror hon handlar presenter till oss. - Säkert, Robby.
Precis just nu köper hon nog en bil till oss var!
- Det är en man. - Jag tror det är en tjej, jag ser det.
Vad skall vi skriva? "Jag har en stor snopp"?
Jag vill bajsa fram och tillbaka.
Va? Vad menar du med det?
Som, jag bajsar i hennes rumpa...
och hon bajsar tillbaka det...
i min rumpa.
Och så fortsätter vi med det fram och tillbaka...
med samma bajs.
Åh, Herregud. Jag kommer skriva det!
"Jag vill bajsa...
fram och tillbaka. "
Åh, herregud. Hon kommer tro att vi är någon tokig pervers person.
- Åh! Hon tror vi är galna! - Nej, skriv det som jag sa.
Nej, hon kommer inte att svara. Vi måste låta som vi vore vuxna, förstår du?
Det är bara töntigt - det är bara dumt.
Men du sa att jag skulle få vara med, men bara du bestämmer vad som skrivs.
Och, vi kommer förmodligen bli arresterade. Vad vill du jag skall skriva?
Så som jag sa innan.
"Jag bajsar i din rumpa...
och så bajsar du tillbaka det...
i min rumpa...
och så fortsätter vi"-
- Fram- - Fram-
- Och tillbaka- - Och tillbaka-
Med samma bajs.
Samma bajs.
För alltid.
Wow, kolla in sängarna!
Ni behöver inte bädda sängarna. Jag fixar det efter jobbet.
Var har ni lärt er gör sådana kanter?
Det är så vi vill ha dem.
Verkligen? Jag trodde ni föredrog skrynklig och ovårdad stil.
- Nu gillar vi det såhär. - Japp.
När vi bodde hos mamma var det en rutinsnurra.
- va? - Det var inget.
Rutinsnurra.
Man tar en rutin och sen kan man snurra den.
Det är en metallsak...
och den hjälper den att snurra.
Det snurrar av metallen.
Okej. jaja- Så, det är bara ett halv-skift.
Jag är tillbaka om 4 timmar, då ser vi till att göra något kul, okej?
Okej.
- Dessa i storlek 8½. - Inget för Sylvie?
Nej.
Vi hade inte den korallfärgade i storlek 8½.
Så jag tog med dessa och även i svart.
Och dessa är en likvärdig modell i elfenbensfärg med rem.
Åh, Jag vill inte ha med rem.
Jag trodde inte det. Jag vill bara visa dem.
Ja, jag skulle bara känna mig dum med rem.
Jag är en vuxen kvinna.
Jodå, visst. Men jag har en avtalsenlig förpliktelse...
att åtminstone försöka sälja skor till dig.
Hur är det med pojkarna? Har ni kommit i ordning med allt?
Dom är fantastiska. Dom är fantastiska på att vara pojkar.
Ungar har så lätt att anpassa sig.
- Anpassar jag mig? - Ja.
Ja, jodå...
dom har absolut ingen kontroll över sina egna liv, så-
Men om det var tvärtom...
du förstår, som i den där filmen "Freaky Friday"...
kan du vara säker på att Pam och jag hade fått gå till våra rum för allt bråk.
Ja, vi hade säkert fått "Time out"...
och sagt till oss att inte komma ut förrän vi verkligen tänkt igenom vad vi gjort.
Vad har vi gjort?
Men... det finns inga "Time out".
Det finns inte tid nog för "Time out"
Gäller rean bara kläder eller för andra saker också?
Rean gäller hela butiken.
Femton minuter, Sylvie.
Hur känns dom?
Var hittar jag den handhållna mixern från Braun...
som ni annonserade i söndagens bilaga?
- Är detta en klassisk modell? - Ursäkta?
Är modellen tidlös, eller är det troligt att den blir omodern inom de närmaste 20 åren?
Jag skulle säga att det är en nyklassisk. Men 20 år är en lång tid.
Jag skulle tro att allt kommer vara datoriserat om 20 år.
- Soppa kommer inte vara datoriserat. - Varför inte?
Det är en vätska.
Kompis, gav du henne familjerabatt?
Ja. Hon är min granne. Jag försöker jobba på min karma.
- Vet du vad karma betyder? - Ja.
Det betyder att hon är skyldig mig en tjänst.
Jag älskar dig.
Jag förföljer dig inte. Min bil är parkerad där borta.
- I Smart Park? - Nej, på Front Street.
Åh, jag parkerade i Smart Park.
Så, vid slutet av nästa kvarter går vi skilda vägar. Vid Tyrone Street.
Ja, vid "Ice Land" skylten är det halvvägs.
Det är halvvägs... märket.
Ice Land är-
Är som ett märke i en relation, du förstår...
när du plötsligt inser att det inte kommer vara för evigt.
Du vet, när man ser målet i siktet.
Tyrone Street.
Ja, men vi är inte ens där än.
Vi har det fortfarande bra, vi har inte ens börjat gå varandra på nerverna än.
Jag är inte trött på dig alls.
Och wow! Det har gått drygt 6 månader, eller?
Va? 6 månader?
Om Ice Land skylten är som 8 månader?
Skulle vi bara stå ut med varandra i 1½ år?
Inte vet jag. Jag vill inte låta självsäker.
- Jag vet inte om du är gift eller inte. - Det är jag inte.
Jag har separerat. Vi separerade förra månaden.
Jo jag tänkte...
att Tyrone...
var minst 20 år framåt, minst.
- Verkligen? - Ja.
Okej. I själva verket ser jag...
Tyrone som, att vi dog gamla.
Och denna promenad genom detta kvarteret är hela vårt liv.
Du ser, det är ju perfekt.
- Ja så säger vi. - Okej.
Ja, det går ju inte undgå. Alla dör.
Jag kan följa dig till din bil.
Vi kanske bara skall vara glada...
att vi levt så länge och så gott tillsammans.
Du vet, det är så mycket mer än de flesta människor får uppleva.
- Okej. - Okej.
- Då så, var inte rädd. - Okej.
- Det var det. - Det var det.
Richard! Hej.
Hej. Jag trodde din bil var här borta.
Det är den. Det är där nere. Du skulle kunna ge mig lift dit.
Skulle det inte bryta regeln över saker och ting?
Vi kan se det som livet efter.
Förstår du, som om vi vore änglar eller liknande?
Sött.
Vad gör du i min bil?
Nej, jag känner inte dig, och du vet definitivt inget om mig.
Jag menar, tänk om jag är en barn-mördare?
Ja. jo, det skulle vara glädjedödande, eller?
Lyssna, du beter dig som om jag vore en helt vanlig man.
Som en man i en bok, som kvinnan i boken träffar.
Det gör jag inte.
Självbjöd jag in mig i din bil? Var det jag gjorde?
- Tja, jag är ledsen. - Nej, jag är ledsen.
- Jag är ledsen. - Det bör du vara.
Bra. Fruktansvärt. Kan du kliva ur min bil nu?
Okej.
- Tog du med dig mitt foto? - Åh, nej.
Jag är inte klar med det ännu. Jag funderar fortfarande.
Om du fastnat, borde du kanske lyssna med Michael.
Han sprudlar av kreativitet.
Jag jobbar alltid ensam. Jag är typen soloartist.
Självklart. Hon funderar fortfarande.
Ja, det är liksom en komplicerad process-
Så, berätta för Ellen om skoförsäljaren. Gick du tillbaka till affären?
Ja. Och det visade sig att han var en barnamördare.
Så kan det gå.
Va? Varför skriver han "den långa"?
- för att han vill att jag skall göra det. - Han är galen.
Du skulle lämna massa tandavtryck. Du skulle kvävas.
Han tyckte min mun såg sensuell ut.
Det här är sjukt. Någon borde ringa polisen.
Det är ju uppenbart att jag skulle göra det bättre!
Vi behöver en opartisk expert.
Peter! Peter Swersey.
Vi ska ge dej en "Jimmy ha-ha".
- Vet du vad det är? - Ja.
Nej det vet du inte för jag hittade precis på det.
Vill du inte ha en varm, blöt "Jimmy ha-ha"?
Nej.
Bor du där? Cool.
Jag skall bo i en lägenhet. Nästa år kanske.
- Jo, visst. - Det ska jag visst.
Min syster ska fixa en etagevåning och jag får bo med henne om jag vill.
Hon låter ju dej inte ens sitta i henne bil.
- Får vi följa med in? - Ja, får vi? Vi ska vara snälla.
Ät den där ute, Robby.
Okej! Jag ska bara hämta min jacka!
- Får vi se dina föräldrars rum? - Dom har separerat.
Pappa sover där. Han kommer hem strax.
Vi kommer båda göra det, och du måste säga vad som skiljer.
Typ, skillnaden när hon gör det mot när jag gör det.
Precis. Tack, Rebecca.
Det var så lite, Heather.
- Men först behöver vi en handduk- - och en tvättlapp.
Precis. En våt och en torr tvättlapp.
...och något sött, typ en kaka eller något godis.
- Och en CD spelare. - Och en CD med Cody ChesnuTT.
Jag har inte den CD'n.
Ojdå. Det är vår favorit. Då blir det inget.
Men titta här då.
- Jag hade den. - Fixa grejerna.
Glöm inte handduken, tvättlapparna eller kakan.
- Eller godiset. - Eller godiset.
- Redo? - Ja.
- Okej är du redo? - Japp.
- Japp? - Jupp.
- Okej. - Jodå, det är lugnt.
Okej, reglerna är.
Du måste ha kudden över ditt ansikte. Du får inte titta på oss.
- Okej. - Du får inte röra oss.
Du får inte röra våra huvuden. Och vi kommer inte röra varandra.
Och du måste säga till när du kommer!
- Okej. - Då så, av med brallorna.
Okej, Jag ska tvätta av den. Upp med kudden.
Dags för person nummer 1!
Kan va jag. Kan vara Rebecca.
- Okej, din tur. - Torka bort ditt saliv.
Okej. Person nummer 2- Medborgare 2 börjar nu.
Gå bort.
- Kan jag få tvättlappen? - Den våta eller den torra?
Den torra.
Så, vad var det för skillnad?
Ja, vem var bättre- nummer 1 eller nummer 2?
Ni var exakt lika. Jag kan inte avgöra skillnaden.
Så långt det kan gå... med dig, Jim-
Har ni packat väskorna?
Ja.
- Va är det där? - Dave har planterat det.
Vilken romantisk kille.
Jag är här inne. Kom in.
Okej. Jag sticker.
Jag borstar bara mina tänder.
Gud, jag brukade hata det nattlinnet.
Andra människor måste se det men kan inte läsa det.
Det är hela poängen.
Självbekräftelse.
Så, måste det finnas skrivet på ditt bröst?
Visste du inte det redan?
Nej, jag visste inte redan att jag var en värdefull, underbar...
speciell, unik, hängiven, udda, värdefull, hel...
helig, total, komplett, berättigad, värdig och förtjänstfull person.
Det visste jag inte.
Herrkläder är på andra sidan rulltrappan.
- Här borta? - ja.
Hej.
Har ni lim?
- Vi har skolim. - Jaha, det kanske funkar.
Vi måste hålla det i en till två minuter.
Så, hur går det med separationen?
Eller var den bara temporär? Kanske till och med kortvarig?
Nej, vi har faktiskt separerat. Men vi har två barn.
Okej. Hur gamla är dom?
Det är verkligen ett dårhus här. Det beror på Rean vi har.
Gå om du måste.
Hur gick det där till?
Jadu, vill du höra den långa versionen eller den korta?
Den långa.
Jag försökte rädda mitt liv, men det funkade inte.
Hur lyder den korta versionen?
Jag brände den.
Och när kan du ta bort bandaget?
Jag vet inte. Skulle tro, när det slutar värka.
Vi ger det ytterligare 15 sekunder.
Skulle du vilja... ja typ ta en fika någon gång eller?
Gärna.
Om du någonsin känner dig för gammal för att köra, ring detta nummer.
Jag hör dig inte.!
- Är hon färgad? - ... och älskar du mig?
Nej. Men hon är en kvinna.
Även om jag ibland är irriterande?
Och lite egoistisk.!
Jaså hon.
Även om jag glömmer fråga hur din dag varit?
Okej. Har vi inte redan visat en lokal person i år?
Jag tror inte hon är redo än. Vi kollar bilderna.
Jag älskar dig verkligen-
Okej, det vi måste fråga oss...
om alla dessa är...
Kan denna vara gjord när som, eller endast i nutid?
- Lyssnar du eller? - Ja.
Okej, vad säger detta oss om digital Kultur?
Jag tror inte det säger oss någonting alls om digital kultur.
Jag tror du har rätt.
Låt mig gissa. Detta handlar om AIDS.
Ja, det hör väl inte direkt till ämnet, eller?
Och vi har redan fotografier.
Du vet, vi har dom där fotona och e-post.
E- post skulle inte ens existera om det inte vore för AIDS.
Rädsla för smitta. Rädsla för kroppsvätskor.
Jag måste ta en paus. Vi pausar en stund.
Okej. Okej, Jag hämtar honom. - Richard.
Prova gå en runda och se hur dom känns.
- Det är Peter. - Hallå?
Åh, nej. Är det sant? Har du ringt din mor då?
Åh, ja just det. Fan.
Orkar du med dagen, Petey? Spyr du?
Okej. Okej, då ska vi se.
Jag slutar inte föränn 18.00, och det är massor att står i. Vi har REA.
Oroa dig inte. Någon kommer och hämtar dig.
Det är vad grannsämja är. Vi är en del av samhället, Peter.
Tvingar din mor dig att göra detta?
Nej, det är min egna handduk.
Jag köpte den för egna pengar. Jag har hela setet.
Detta är badlakanet...
och detta är handduken...
och detta är tvättlappen.
- Är inte tvättlappen söt? - Jo.
När dom hänger på stången, ser dom ut så här.
Jag har bara ett set...
Men jag tror jag skaffar dom andra två till jul.
Vad är allt det där?
Det kommer tillhöra min man och min dotter när jag gifter mig.
Allt jag har här kommer bli deras.
Allt. Det är min hemgift.
Denna kallas för en brudkista. Eller på franska "Trousseau".
Så Peter spydde?
Jag bad grannfrun kolla till honom.
Det är som dom säger... Det krävs en hel by för att fostra ett barn.
Ursäktar du mig, detta är privat...
Så Robby är gammal nog att gå hem själv?
Shit lords!
Ingen svarar.
Robby älskar svara i telefon. Om han var där skulle han svara.
Peter kanske gick ut för att leta efter Robby.
Det är därför du inte vill låta en hel by att fostra ditt barn...
alla bybor är inte vad du tror dom är...
vissa är knarkare, andra är barnmisshandlare.
Jag måste dra. Hälsa Sven att Robby är försvunnen.
Tack för ditt samtal.
För kundtjänst, möbler eller madrassleverans, tryck 4.
För brud-registrering, tryck 6.
- Mann res- - Är Robby här?
- Mann residenset. Kan jag hjälpa dig? - Är Robby här?
Nej. Om du inte kände mig, hade du trott att jag var så här lång...
eller hade du trott att jag stod på någonting?
Du är hemma! Herregud!
- Varför svarade ni inte i telefon? - Jag var på nätet.
Inget mer Internet när jag inte är hemma. Jag måste kunna få tag på er.
Du kanske borde köpa oss mobiltelefoner.
Nej. Ge fan i datorn när jag inte är hemma!
Du kan inte tvinga oss att inte hålla på med datorn...
- Du är ju inte här och ser vad vi gör! - Det är för säkerheten!
- Hur kom du hem? - Jag gick.
Vad kollar din pappa på? Det ser ut som barnprogram.
- Kolla inte in min pappa. - Förlåt.
Om han sätter upp en skylt till, tycker jag vi ska gå upp dit.
Jag menar, vad kan hända? Fler skyltar? Skyltar för evigt?
Jag trodde jag skulle förlora den med min pojkvän, typ.
Men det här är bättre...
för det spelar ingen roll om vi strular till det.
Och vi är tillsammans.
Men jag försöker ändra mig!
Okej.
Denna låt är till dig, och, ja, det är en kärlekslåt.
Hej, Nancy Herrington.
Du vet i morse, om du inte glömt, bad du mig skicka in mitt arbete.
Och det är precis vad du nu sett. Gillade du det?
Jag skojar bara.
Jag förstår varför du inte gör det öga mot öga, kan ju vara pinsamt.
Hej.
Och så säger du...
"Hej. Hur har din dag varit?"
Åh, min? Jag har verkligen haft en konstig dag.
Och nu är jag här...
Ensam i min lägenhet.
Och du är förmodligen i ditt stora hus...
med din familj... Och din hund.
Formodligen har din hund en familj också.
Ni är säkert samlade vid öppna spisen, sjunger julvisor...
även om det inte är jul.
Bara på skoj.
Du kommer aldrig att se detta...
för du kollar inte så här långt på bandet.
Du kollar nog inte alls på bandet, eller?
Jag kan göra vad jag vill nu.
Om du verkligen kollar detta...
ring då detta nummer, Okej?
Ring numret du ser på bilden...
och säg "Macaroni. "
Okej? Det är allt du behöver göra.
Bara "Macaroni och lägg på. Inga frågor ställs.
Jag trodde vi hade frukost till lunch.
Och någon annan gång kanske lunch till frukost.
Bara för att variera lite.
Men det blir fortfarande glass till efterrätt.
Det är okej om ni vill fortsätta vara tysta.
Det är avkopplande för mig.
- Får jag se? - Jag använde inte boken, jag hittade på.
- Vad är det för något? - Människor sett från ovan.
Från himlen.
Detta är människor som går.
Dessa ligger ner.
Dessa står upp i jämt en som ligger ner.
Detta är jag...
och du...
och alla vi känner.
Var är pappa?
"r. "
"i. "
"n. "
Kom igen. Kom igen.
"g. "
Vi har ett helt liv att leva ihop, din jävel!
Men det kan inte börja föränn du ringer.
- Eldercab. - Macaroni.
Det kan inte vara normalt. Säg att du inte kan komma innan 9.
Detta är inte vanligt. Förra veckan gick jag tidigare en dag-
Varför gick du tidigare? är allt som det ska?
Gubben, gå tillbaka till sängen. Var det killarna?
Nej. Herregud! Jag har faktiskt ett privatliv.
Åh, Okej.
Okej, jag har dem längre nästa vecka. Men du har dem hela denna veckan...
eftersom jag och Dave åker till kusten till lördag, Okej?
- Är det inte Okej? - Jo, men jag kanske har en date.
Jaha, vad vill du jag ska göra då?
Ska jag ställa in vår resa, så du kan gå på din date, du kanske har?
Nej, det klart ni ska åka.
- vad är det som låter? - jag vet inte, Rob.
- Du borde va i säng. - Mamma?
Det låter alltid så vid denna tid. Du är aldrig uppe så tidigt.
Det är lamporna Robby. Ser du gatubelysningen?
Dom styrs av en stor dator som säger när de ska tändas och släcktas.
Det är det som låter.
Meningen med detta rollspel, är att Shamus håller en granat.
Juicen är granaten, så det värsta vi kan göra är att se rädda ut.
För Shamus är redan rädd, och stjäl vår replik.
Och vi avslutar med stil...
berättar för Shamus genom våra handlingar...
att vi inte lyssnar på honom genom detta opassande uppförande.
Hallå. Hej.
Så, har du något nytt i kistan? Du vet, brudkistan?
- Vad är brudkista? - Det är... ingenting.
Jag vet inte vad du pratar om.
Ellen har lämnat mig.
Va? Varför då?
Hon tror hon dör denna veckan.
Nej. Hon är den i Saint Tod som minst troligt kommer att dö.
Jo, men hon brukar ha rätt. Hon har haft rätt om allt annat.
Jag har levt hela livet med en kvinna, jag inte ens gillat.
Vi har rest över hela världen.
And Ellen and I never even left the grounds.
Men, jag tog er ju med er på 3D bio en gång.
Jo men jag ville ta henne till Mayariket i Guatemala.
Det ville hon verkligen se.
Ja, det verkar skumt att hon inte vill vara med dig...
du vet, om hennes sista stund var kommen.
Jag har slutat med att försöka få människor...
att göra saker dom inte vill göra.
Men hon är ju ditt livs kärlek. Ska du bara låta henne gå?
Nej... men hon bryr sig ju inte.
Jag kan inte sluta tänka på dig.
Du är allt jag någonsin velat ha.
Inte ens vargar kan få mig att lämna dig.
Inser du att han bara är 6 år?
Han sa att han gick på Burnside. Inte ens jag går där ensam.
Det är helt mitt fel, jag är ledsen.
Jag ringer. När passar det dig?
Kanske är du intresserad att köpa denna talande ramen?
- Jag älskar dig. - Den är verkligen passande.
Du kan ha den med dig.
Och när du behöver höra att du är älskad, tryck på knappen.
Jo då.
Det kan spara en massa energi?
Men planerar du säga "jag älskar dig" ofta...
måste du kanske byta batterier.
Det är dom stora batterierna. Fixar du det?
- ja. - Lycka till.
Fan!
Fan ta dig! Fan ta mig!
Fan ta gamlingar! Fan ta barn!
Fan ta freden!
Fan.
Jag tar av mitt bandage nu, om ni vill se.
Den är så känslig.
Den behöver luft. Den behöver andas.
Jag tar den med på en promenad.
Prata med mig.
Så, detta är slutet på vårt förhållande?
Det gör mig ledsen. Verkligen ledsen.
Är det något ni vill fråga mig om?
Behöver ni råd... från er far?
Fråga om råd, vad som helst.
Okej, säg en låt så visslar den.
Vilken sång som helst som jag kan.
"Every Stone Shall Cry. "
- Va? - Det är en psalm.
En psalm? Kan du psalmer?
Det har vi lärt oss i skolan.
Okej, få höra.
En stallampa lyser
ljuset väcker skyn
stjärnorna böjs av rösten
och varje sten skall gråta
av barnens lovsång
av de som stigit ned bland oss
och världen har förenats.
Kom in.
Vad är det där?
Något till brudkistan.
Till din dotter.
Har du funderat var du ska ställa allt?
Hur du ska möblera det?
Ja. Ja det har jag Peter.
Om detta var köket...
Skulle jag vilja ha en liten vrå där borta vid fönstret.
Som ett bås på en restaurang.
Och en ö där lampan hänger...
och det ska finnas en ugn i ön...
och en bänk på ena sidan med barstolar under.
Min dotter ska sitta på en av barstolarna...
så jag kan prata med henne när jag lagar mat.
Vad skulle du säga henne?
Jag skulle säga...
"Hej, gumman.
Du är en ovärderlig skatt. "
Jag skulle bo där uppe, om jag kunde.
Om det var tyngdlöst.
Ja.
Men om du bodde där uppe...
då skulle allt det här...
allt i mitt rum...
ramla ner på dig och krossa dig...
du skulle dö.
Ellen skulle vara så stolt över dig.
Är det inte fantastiskt, Ellen?
Jo. Jag är så tacksam att du tog med mig hit.
Det var en hel civilisation.
Två förälskade Mayafolk...
stod säkert precis här, där vi står just nu...
"Se vad vi byggt upp tillsammans. "
Och nu är allt borta, även staden.
Och det är bara... vi.
Jag är klar.
Det var fantastiskt.
- Eldercab. - Hej.
- Jag känner mig för gammal för att köra. - Jaha?
Jag trodde inte du skulle... känna det så.
Jag tänkte att du kanske ville komma över någon gång, träffa mina barn.
Går det bra nu?
Nu som i "Nu"?
Ja.
Va bra, ni är hemma. Ni måste städa upp här.
Kom igen, skynda på. Go. Go. Go.
Lägg undan alla saker. Alla saker måste läggas undan.
Nej. Vänta. Detta är bättre. Mer barnkammarstil.
Lek på bara. Gör vad ni brukar. Var bara barn. Kalas.
Tror du den kommer passa in där?
Nej, det tror jag inte.
Du kanske skulle kunna sätta den där.
Nej. Den såg ut att kunna passa där, men nej.
Vänta, vänta, nu vet jag.
Sätt den under den.
Varför gör du så för?
Jag låter bara tiden gå.